Dharmakírti
Dharmakírti (7. század környéke) indiai buddhista tudós. Az indiai filozófiai logika egyik buddhista alapítója, a buddhista atomizmus fő alakja, amely szerint egyedül az ideiglenes tudatállapotok nevezhetők létező dolgoknak.[2]
Dharmakírti | |
![]() | |
Született | 7. század |
Elhunyt | 660[1] |
Foglalkozása |
|
Sablon • Wikidata • Segítség |
Dharmakírti Szmátrán született a 7. század környékén, és az indonéz Szailendra dinasztia egyik hercege volt.[3] Elismert tudós és költő lett belőle hazájában, majd elköltözött Indiába, ahol a nevezetes Nálanda egyetem tanára lett. A buddhista logika úttörőjének számító Dignága elméletét értelmezte újra és ebből építette ki sajátját. Dharmakírti művei alapvető fontosságúvá váltak Tibetben, ahol a szerzetesek alaptanításai közé tartoznak a mai napig.
Filozófiája
szerkesztésDharmakírti saját filozófiáját Dignága műveihez fűzött szövegmagyarázataiba rejtette. Újan újításokat tartalmaztak művei, mint például bizonyítékok Buddha szavainak autoritására. Rég óta nincs egyetértés az indiai és a tibeti doxográfusok körében azzal kapcsolatban, hogy hova sorolják Dharmakírti filozófiáját. A tibeti buddhizmus gelug iskolája szerint Dharmakírti jógácsára nézeteket vallott, a többi iskola többsége szerint szautrántika nézeteket, illetve egy tibeti forrás szerint több közismert indiai madhjamaka tudós szerint madhjamaka nézeteket vallott.[4]
Tudatfolyam
szerkesztésDharmakírti a tudatfolyamról írt értekezésének a címe Más tudatfolyamok alátámasztása (Szamtánántarasziddhi).[5] Dharmakírti egyik tanítványa, Ratnakírti (7-8. század) tovább finomította ezt a témát. A művének címe: Más tudatfolyamok cáfolata (Saṃtãnãntaradusana). Nem cáfolta a Szamtánántarasziddhi állításait, hanem továbbfejlesztette az empirikusságát.
Dharmakírti úgy vélte, hogy a tudatfolyam kezdet nélküli, amely azonban időleges szekvenciákból tevődik össze.[6]
Művei
szerkesztés- A Hét értekezés az érvényes ismeretről:
- Saṃbandhaparikṣhāvrtti (Kapcsolatok elemzése)
- Pramāṇaviniścaya (Az érvényes ismeret megállapítása)
- Pramāṇavārttikakārika (Szövegmagyarázat Dignága 'Az érvényes ismeret megállapítása' művéhez)
- Nyāyabinduprakaraṇa (Érvelés elejtése)
- Hetubindunāmaprakaraṇa (Érvek elejtése)
- Saṃtānāntarasiddhināmaprakaraṇa (Mások kontinuumainak bizonyítéka)
- Vādanyāyanāmaprakaraṇa (Érvelés a vitákban)
Kapcsolódó szócikkek
szerkesztésJegyzetek
szerkesztés- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2015. június 24.)
- ↑ Stcherbatsky vol I 198. o.
- ↑ Buddhism: art, architecture, literature & philosophy, Volume 1, 487. o.
- ↑ Napper, Elizabeth - Dependent-Arising and Emptiness: A Tibetan Buddhist Interpretation of Madhyamika Philosophy Emphasizing the Compatibility of Emptiness and Conventional Phenomena. Boston: Wisdom Publications. 685. o., note 142
- ↑ forrás: [1] (hozzáférés: 2015-08-01). Létezik egy angol nyelvű fordítás, amelyet Gupta (1969: pp.81–121) fordított orosz nyelvről (Fyodor Shcherbatskoy, Gupta, Harish C. (1969). Papers of Th. Stcherbatsky. Calcutta: Indian Studies Past and Present.
- ↑ Dunne, John D. (2004). Foundations of Dharmakīrti's philosophy. Studies in Indian and Tibetan Buddhism. Wisdom Publications. ISBN 978-0-86171-184-0. forrás: [2] (hozzáférés: 2015-08-01), 1. o.
Források
szerkesztés- Buddhist Logic (1932), Fyodor Shcherbatskoy ismertette meg a buddhista logikát (elsősorban Dignágáét) a Nyugattal. A buddhista tudósok többsége szerint ez a mű ma már elavultnak számít.( (1984. augusztus 20.) „How not to criticize Nāgārjuna”. Philosophy East and West 34 (4), 437-445. o. )
- Dunne, John D.. Foundations of Dharmakirti's Philosophy. Somerville, Mass.: Wisdom Publications (2004). ISBN 978-0-86171-184-0[halott link]
- Dreyfus, Georges. Recognizing Reality: Dharmakirti's Philosophy and Its Tibetan Interpretations. New York: State University of New York Press (1997). ISBN 978-0-7914-3098-9 extensive discussion of the Dharmakirti's Tibetan reception
- Tillemans, T. J. F.. Scripture, Logic, Language: Essays on Dharmakirti and His Tibetan Successors. Somerville, Mass.: Wisdom Publications (1999). ISBN 978-0-86171-156-7