Mingun harang
A Mingun harang (မင်းကွန်းခေါင်းလောင်းတော်ကြီး [mɪ́ɰ̃ɡʊ́ɰ̃ kʰáʊɰ̃láʊɰ̃ dɔ̀ dʑí]) egy híres harang, amely Mianmar Sagaing régiójában fekvő Mingunban található. A Mandalajtól körülbelül 11 km-re északra, az Iravádi folyó nyugati partján fekszik. Hosszú ideig többször is ez volt a világ legnagyobb megszólaltatható harangja a történelem folyamán.[1]
Mingun harang (မင်းကွန်းခေါင်းလောင်းတော်ကြီး) | |
![]() | |
Ország | ![]() |
Település | Mingun |
tömeg | 90 718 kg |
öntés időpontja | 1810 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mingun harang témájú médiaállományokat. |
Története
szerkesztésA harang öntésének előkészületei 1808-ban kezdődtek meg, a munkálatokat 1810-ben fejezték be. Bodaupaja (uralkodott 1782–1819) a kész harangot a hatalmas Mingun Pathodaucsi sztúpájához szállíttatta. A harangot a folyó túlpartján öntötték, így azt két hajóval kellett átszállítani rajta, majd a külön erre a célra épített csatornákhoz úsztatták. Ezután a csatornákat felduzzasztották és a vízszintet megemelték, így függesztették fel az óriási harangot az eredeti helyére.[2]
Az 1839. március 23-i nagy földrengés a Mingun harangot ledöntötte a támaszairól. Az Iravádi Hajózási Társaság 1896 márciusában a nyilvános előfizetésekből származó források felhasználásával csavaros emelők és erőkarok segítségével visszahelyeztette az eredeti helyére. Felice Beato fényképen örökítette meg a harangot az eredeti állapotában, mielőtt újra felfüggesztették volna. Az egykoron szabadon álló harang köré később egy kisebb zajátot építettek.
Jellemzői
szerkesztésA harang jelenleg a második legnagyobb megszólaltatható darab a világon, csak egy kínai társa előzi meg. Az ország történelmében azonban nem egyedülálló, mivel a történelem valaha volt legnagyobb példányát, az azóta elveszett 297 tonnás Dhammazedi nagyharangot szintén a mai Mianmar területén öntötték.
A Mingun harang tömege 55 555,55 peittha, más néven viss (90 718 kg vagy 199 999 font). Mianmarban sokan és könnyen jegyezték meg ezt a számot a „Min phju Hman Hman Pjau” (မင်းဖြူမှန်မှန်ပြော) memoriternek köszönhetően, amelyben a mássalhangzók a burmai csillagászatban és számtanban is az 5-ös számot jelképezik. A harang súlya és a memoriter fehér színnel lettek a harang felületére festve.[3]
A harang külső átmérője 4,95 m, külső magassága 3,66 m, belső magassága 3,51 m, a szerkezet teljes hossza a felső felfüggesztéssel együtt 6,31 m. Az alsó karima kerülete a külső oldalán 15,469 m, bronzfalának vastagsága 15 és 30 cm között változik.[4] A harang jó állapotban van, nincsenek rajta repedések vagy komolyabb sérülések. Nem rendelkezik ütővel, így megszólaltatásához kisebb faütőkre van szükség, amellyel kívülről kell megütni a harangot, ezt akár a turisták személyesen is kipróbálhatják.[5]
Galéria
szerkesztés-
Az eredeti tartószerkezet 1873-ban
-
Felice Beato felvétele az átépítés előttről
-
Az új tartószerkezet 1896-ban
-
A harang köré emelt zayat
-
A fontosabb adatokat is tartalmazó emléktábla
-
Játszó gyerekek a karima alatt
-
Megszólaltatás hagyományos faütővel
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Blagovest Bells— World's Three Biggest Bells. www.russianbells.com. (Hozzáférés: 2020. november 24.)
- ↑ Bird, George W. Wanderings in Burma (angol nyelven). London: Simpkin, Marshall, Hamilton, Kent & Co., Ltd., 318–319. o. [1897]
- ↑ Myanmar History. archive.vn, 2012. szeptember 9. [2012. szeptember 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. november 24.)
- ↑ The Mingun Bell. web.archive.org, 2008. július 6. [2008. július 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. november 24.)
- ↑ A világ legnagyobb harangja - Burma 1.0. (Hozzáférés: 2020. november 24.)
Fordítás
szerkesztés- Ez a szócikk részben vagy egészben a Mingun Bell című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.