I. Arszinoé
I. Arszinoé (Αρσινόη Α’, i. e. 305[1] – i. e. kb. 248 után[2]) ókori egyiptomi királyné a ptolemaida korban, II. Ptolemaiosz Philadelphosz felesége.
I. Arszinoé | |||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||
Hieroglifa |
Arszinoé | ||||||||||||||||
Apja | Lüszimakhosz | ||||||||||||||||
Anyja | Nikaia | ||||||||||||||||
Férje | II. Ptolemaiosz | ||||||||||||||||
Gyermekei | III. Ptolemaiosz Lüszimakhosz Bereniké | ||||||||||||||||
Sírja | ismeretlen | ||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz I. Arszinoé témájú médiaállományokat. |
Élete
szerkesztésSzármazása
szerkesztésLüszimakhosz király és Nikaia királyné második lánya és legfiatalabb gyermeke volt.[3][4] Két testvére volt: Agathoklész és Eurüdiké.[3][4]
Arszinoé apai nagyapja Pellai Agathoklész volt,[5] egy nemesember, II. Philipposz makedón király kortársa, anyai nagyapja pedig Antipatrosz, a befolyásos régens.[6] Nagyanyjáról nevezték el,[7] de nem tudni, Lüszimakhosz vagy Nikaia anyjáról.[2] Életéről házassága előtt keveset tudni.
Házassága
szerkesztésI. e. 289/88[8] és 281 között[9] Arszinoé feleségül ment II. Ptolemaioszhoz, a ptolemaida kori Egyiptom uralkodójához, akinek az első felesége lett. Ptolemaiosz anyai ágon távoli unokatestvére volt. A házasságra Lüszimakhosz és II. Ptolemaiosz szövetségének részeként került sor, melyet I. Szeleukosz Nikatór ellen kötöttek.[10] Arszinoénak és Ptolemaiosznak három gyermeke született: III. Ptolemaiosz Euergetész, Lüszimakhosz és Bereniké.[11] I. e. 279–274/3 között valamikor megérkezett Egyiptomba Ptolemaiosz testvére, II. Arszinoé, aki Lüszimakhosznak, I. Arszinoé apjának utolsó felesége volt; férje halála után féltestvéréhez, Ptolemaiosz Keraunoszhoz ment hozzá, akitől menekülnie kellett. Valószínűleg II. Arszinoé kezdeményezésére I. Arszinoét megvádolták azzal, hogy összeesküvést szőtt Ptolemaiosz meggyilkolására. A vádak hatására Ptolemaiosz elítélte feleségét, eltaszította magától és a felső-egyiptomi Koptoszba száműzte.[10] Mivel nagyjából ugyanebben az időben száműzte unokahúgát, Theoxenát is, lehet, hogy a két esemény kapcsolatban állt egymással, tekintve, hogy Theoxenát is a Thébaisz régióba küldték,[12] talán szintén Koptoszba.
II. Ptolemaiosz ezután testvérét, II. Arszinoét vette feleségül, akinek halála után I. Arszinoé gyermekeit is hivatalosan II. Arszinoé gyermekeinek tekintették.
Száműzetésben
szerkesztésArszinoé húsz éven át élt száműzetésben, de ezt fényűző körülmények közt töltötte és a fáraó volt feleségeként jelentős hatalmat gyakorolt. Férje halála után Arszinoé elsőszülött fia lépett trónra.[8]
Egy Koptoszban talált sztélé említi I. Arszinoét.[10] A sztélét Arszinoé háznagya, Szenuser állíttatta, a királyné száműzetése idején;[13] a szöveg a király feleségének nevezi Arszinoét, de nevét nem írják kártusba, ahogyan rangjához illene.[10] Egy föníciai nyelvű felirat a ciprusi Lapithoszon, II. Ptolemaiosz 11. vagy 12. uralkodási évéből szintén említi Arszinoét,[14] A felirat szerint egy bizonyos Jatonba’al áldozatot mutatott be „a törvényes utód és felesége” nevében,[14] utóbbi Arszinoéra utal. Valószínű, hogy az áldozat bemutatójához még nem ért el a hír, hogy Arszinoé árulás vádjával kegyvesztett lett.[14]
Gyermekei
szerkesztés- III. Ptolemaiosz Euergetész
- Lüszimakhosz
- Bereniké Phernopherosz, Szíria királyának, II. Antiokhosz Theosznak a felesége
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I, Footnote 4. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ a b Arsinoe I. Ptolemaic Genealogy . (Hozzáférés: 2018. október 20.), 10. lábjegyzet
- ↑ a b Bengtson. Griechische Geschichte von den Anfängen bis in die römische Kaiserzeit, 569. o.
- ↑ a b Heckel. Who’s who in the age of Alexander the Great: prosopography of Alexander’s empire, 175. o.
- ↑ Lysimachus’ article at Livius.org. [2014. április 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ Lightman, A to Z of ancient Greek and Roman women, p.233
- ↑ Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I, Footnote 3. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ a b Lightman. A to Z of ancient Greek and Roman women, 43. o.
- ↑ Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ a b c d Arsinoe I. Britannica Online Encyclopedia
- ↑ Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I, Footnote 7. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ Ptolemaic Genealogy: Theoxena, Footnote 6 Archiválva 2011. november 26-i dátummal a Wayback Machine-ben.
- ↑ Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I, Footnote 8. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- ↑ a b c Arsinoe I. Ptolemaic Genealogy . (Hozzáférés: 2018. október 20.), 9. lábjegyzet
Fordítás
szerkesztés- Ez a szócikk részben vagy egészben az Arsinoe I című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
szerkesztés- Bengtson, Hermann. Griechische Geschichte von den Anfängen bis in die römische Kaiserzeit. C.H.Beck (1977)
- Ptolemaic Genealogy: Arsinoe I. Tyndale House . (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- Arsinoe I. Britannica Online Encyclopedia
- Ptolemaic Genealogy: Theoxena. Tyndale House . [2011. november 26-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- Lysimachus. Livius.org . [2014. április 23-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. október 20.)
- Heckel, Waldemar. Who’s who in the age of Alexander the Great: prosopography of Alexander’s empire. Wiley-Blackwell (2006)
- A to Z of ancient Greek and Roman women. Infobase Publishing (Google eBook) (2007)