Kuanjin
Guanjin vagy Kuanjin (kínai: 觀音 / 观音, pinjin: guānyīn, W.-G.: Kuan-yin) az egyik legnépszerűbb bódhiszattva a buddhista kelet-ázsiai világban. Kelet-Ázsiában számos nagy templomkörzetet szenteltek neki. Indiai megfelelőjével, Avalókitésvarával ellentétben Kínában, Koreában, Thaiföldön, Japánban és Vietnámban leggyakrabban nőneműként ábrázolják, bár Japánban néha férfias vonásokkal rendelkezik.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Dongguan_Guanyinshan.jpg/200px-Dongguan_Guanyinshan.jpg)
Japánban Kannon (観音) néven ismert, Vietnamban Quan Âm vagy Quan Thế Âm Bồ Tát néven; Koreában gyakran Kwan Sze-um Boszal néven.[2][3]
Kínában a jezsuita misszionáriusok a "kegyelem istennőjének" vagy az "irgalom istennőjének" nevezték el.[4]
Japánban
szerkesztésJapánban a végtelen irgalom és könyörületesség megtestesítője, a dzsódo szekta tanai szerint Amida Buddha legfőbb segítője, „aki meghallja kiáltásunkat”, és a hithű halottak lelkét elkíséri a Tiszta Országba, vagyis a paradicsomba.
Japánban különösen a várandós asszonyok között népszerű. Leghíresebb ábrázolatai a 8. századi Kínából behozott és a narai Hórjúdzsi templom „Álmok csarnokában” álló szantálfa szobor, valamint a kiotói Szandzsúszangen-dó 1001 szobrocskája, az „ezerkarú Kannon”.
Lásd még
szerkesztésForrások
szerkesztés- Gy. Horváth László: Japán kulturális lexikon. Budapest: Corvina. 1999. ISBN 9631347567
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Philippe Cornu: Dictionnaire encyclopédique du bouddhisme
- ↑ Kwan Seum Bosal OUR HOLY MOTHER
- ↑ Kuan (Kwan) Yin Goddess
- ↑ Yu, Chun-fang (2001). Kuan-yin, The Chinese Transformation of Avalokitesvara. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-12029-X.