Karol Telbizov
Karol Telbizov professzor (Óbesenyő, 1915. április 10. – Várna, 1994) ismert bolgár jogtudós a polgári jog területén, továbbá újságírója és főszerkesztője a bánsági bolgár nyelvjárásban készült Bánsági Bolgárok Hangja (Banatski Balgarski Glasnik) c. lapnak, melyet Romániában nyomtattak és terjesztettek, valamint a bánsági bolgár népviselet, néphagyomány és kultúra elhivatott kutatója.
Karol Telbizov | |
Született | 1915. április 10. Óbesenyő község |
Elhunyt | 1994 (78-79 évesen) Várna |
Foglalkozása | |
Iskolái | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Karol Telbizov témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Karol Telbizov professzor 1915. április 10-én született Óbesenyőn (Románia) bánsági bolgár családban. Középfokú tanulmányait a temesvári piarista gimnáziumban végezte, felsőfokú végzettséget a Kolozsvári Egyetem Jogi Karán szerzett. 1942-ben Szófiában doktorált.
Alapítója és főszerkesztője volt 1935 és 1940 között a bánsági bolgár közösség egyetlen lapjának – a Bánsági Bolgárok Hangjának –, mely anyanyelvükön, a bolgár nyelv hivatalosan elfogadott nyelvjárásában jelent meg.
1943-ban családjával áttelepült Bulgáriába, ahol 1994-ben bekövetkezett haláláig dolgozott. A Várnai Levéltár őrzi személyes dokumentumai és levelei egy részét.
1946-tól kezdve a Várnai Közgazdasági Egyetemen jogot oktatott, 1951-ben, 36 esztendősen nevezték ki professzornak. Nyugdíjazásáig – több mint 35 éven át – jogot adott elő, és több mint 75 könyvet, monográfiát és cikket írt. A Cirill és Metód érdemrend ezüst és bronz fokozatával tüntették ki, Csiprovci városa pedig díszpolgárának választotta. 1977-ben az ismert történésszel, Ivan Dujcsev professzorral szerkesztette és jelentette meg a Bulgária 1761-ben íródott történelme c. könyvet, Blasius Kleiner latin nyelven íródott munkája alapján.
Karol Telbizov professzor egész életét az egyedülálló bánsági bolgár kultúra kutatásának és ápolásának szentelte. Feleségével, Vekova-Telbizova Máriával közösen adták ki néprajzi alapműveiket: 1958-ban a Bánsági bolgár népviselet, illetve 1963-ban a Bánsági bolgár néprajz és kulturális örökség gyűjteménye című könyveket.
1994. augusztus 3-án Várna Topolite temetőjében helyezték végső nyugalomra.
A bánsági bolgárok közössége és szülőfaluja, Óbesenyő (ma Dudeștii Vechi, Románia) tiszteletadásuk jeléül 2011-ben szobrot emelt tiszteletére.
Családja
szerkesztésDr. Telbizov professzor lánya matematikus, fia fizikus, unokái szemorvos, villamosmérnök és jogász-közgazdász pályát választott.
További információk
szerkesztés- en:Banat Bulgarians
- en:Chiprovtsi
- https://web.archive.org/web/20160315161349/http://www.betterworldbooks.com/bulgarskoto-obrazovanie-v-banat-i-transilvaniia-id-9545241470.aspx
- https://books.google.hu/books/about/Gra%C5%BEdansko_pravo_na_NR_B%C5%ADlgarija.html?id=P1fftgAACAAJ&redir_esc=y
- http://berberian11.tripod.com/kleiner_history.htm
- https://web.archive.org/web/20160309061609/http://catalog.hathitrust.org/Record/000221409
- https://web.archive.org/web/20160304054126/http://falmis.org/novini/romania/376-dustojnu-spumenuvanji-za-gulemija-sin-na-banatsite-balgare-profdr-karol-telbizov-1915-1994
- https://web.archive.org/web/20160315144901/http://falmis.org/novini/romania/199-iniciativa-pg33-tursi-samishlenici
- http://falmis.org/statii/banatsi-balgari/384-karol-telbisgrasulova-1915-1994 Archiválva 2016. március 4-i dátummal a Wayback Machine-ben;
- http://www.worldcat.org/identities/lccn-n85-228788/