Panzerkampfwagen VIII
A Panzerkampfwagen VIII Maus (egér) szupernehéz harckocsi jelentette végállomását ama folyamatnak, melynek során a németek szinte megszállottan próbáltak egyre nagyobb harckocsikat kifejleszteni. 1942. június 8-án Hitler szóban megállapodott Porsche professzorral egy különlegesen nehéz harckocsi kifejlesztéséről, amelyet ironikusan Mausnak neveztek.
Panzerkampfwagen VIII Maus | |
![]() | |
A Maus Kubinkában | |
Típus | szupernehéz harckocsi |
Fejlesztő ország | ![]() |
Harctéri alkalmazás | |
Gyártó | Friedrich Krupp AG |
Gyártási darabszám | 2 mintapéldány |
Háborús részvétel | második világháború |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 6 fő |
Hosszúság | 10,080 m |
Szélesség | 3,670 m |
Magasság | 3,660 m |
Tömeg | 188 t |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | 60–240 mm |
Elsődleges fegyverzet | 12,8 cm-es KwK 44 L/38-as löveg |
Másodlagos fegyverzet | 75mm,főágyúval párhuzamosított löveg
2×7.92 mm MG34 |
Műszaki adatok | |
Motor | Daimler-Benz MB 509-es V12 hengeres, benzines |
Teljesítmény | (1200 LE) |
Felfüggesztés | torziós rugó |
Sebesség | 20 km/óra kiépített úton 8 km/óra terepen km/h |
Hatótávolság | 97/190 (terep/közút) km |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Panzerkampfwagen VIII Maus témájú médiaállományokat. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Kummersdorf-gut_verskraft_halle_panzer_VIII_maus.jpeg/220px-Kummersdorf-gut_verskraft_halle_panzer_VIII_maus.jpeg)
Története
szerkesztésEgy 100 tonnás "áttörő harckocsi" megépítése már 1940-ben, a lengyel hadjárat értékelésekor felmerült.[1] Mégis 1941-re teszik kifejlesztésének ötletét, ugyanis megjelentek a Szovjetunió új harckocsijai, a T-34-es és a KV.[2] Ezek után a német hadvezetésben felmerült, hogy a szovjeteknek egy még nagyobb és erősebb, 100 tonnás páncélosa is lehet. De mivel a 8,8 cm-es légvédelmi löveggel megtalálni vélték a szovjet harckocsik ellenszerét, a téma feledésbe merült.[3]
1942 júniusában merült fel ismét a nehéz harckocsi ötlete.[4] Ferry Porsche írta le az apja, és Hitler közötti megbeszélést.[5] Hitler nem egyszerűen egy nehézharckocsit, hanem egy „mozgó bunker”-t akart létrehozni, elsöprő tűzerővel. Hitler a témát azért vetette fel, mert egy szövetséges partraszállást – ilyen addig még nem történt – megelőzően bekövetkező légvédelmi támadás tönkretenné az Atlanti fal tüzérségét. Ekkor a bunkerekből kijövő Mausok helyettesítenék a kiesett lövegeket.
Igaz, hogy az invázióban kialakult helyzeten ez sem tudott volna változtatni, de a feladat adott volt, így munkához láttak. Egyidejűleg két tervezőcég asztalán nyertek konkrét formát az elképzelésék: a Porsche és a Krupp vállalkozott rá. A tömeg felső határa először 100 tonna, majd Hitler beavatkozása nyomán előbb 120, majd 130, 150, sőt 170 tonna került a különféle tervekbe.[6] Megint elhangzott az, hogy a védettségnek és a tűzerőnek példátlannak kell lennie. Hitler a Porsche cég terveit találta jobbnak, 105, illetve 150 mm közötti méretű löveggel. Hitler a munka felgyorsításán túl havi 10 páncélos gyártását tűzte ki célul. A sorozatgyártás időpontjának indulását 1943 végével jelölte meg. A Porsche számára kedvező döntés után elkészült az életnagyságú famodell. Olyan döntések következtek ezután, mint a 7,5 cm-es, a főlöveggel párhuzamosított löveg beszerelése, valamint a fegyverenkénti lőszer-javadalmazás meghatározása. A meghajtásra benzin-elektromos vagy dízel-elektromos motort tervezett az e téren jártas Ferdinand Porsche.
Motor, páncélzat
szerkesztésA motor beszerzése céljából felvették a kapcsolatot a Daimler-Benz céggel. A Porsche által tervezett 10 hengeres léghűtéses motor még megkettőzve sem fedezte volna a harckocsi erőforrásigényét. Még a gyorsnaszádok dízelmotorjának beépítése is felmerült. Végül a Daimler-Benz DB 603-as benzinbefecskendezéses repülőmotorra esett a választás. A kompresszióviszonyát más dugattyúk beépítésével csökkentették. További átalakításokkal a beépítést is lehetővé tették. Az átalakítások után az MB 509-es típusjelzést kapta. Teljesítménye 882 kW volt. A generátor mellett, jobbra egy kisegítő motort építettek be, mely szükség estén a harckocsi belsejének szűrőkön keresztül történő, enyhe túlnyomásos levegő-utánpótlását, ill. az akkumulátorok feltöltését is biztosította vészhelyzet esetén. A főmotor beindítását egy 8 LE-s (5,8 kW), kétütemű, kéthengeres motor végezte. A középső részben elhelyezett motor közvetlen kapcsolatban állt az LK 1000/12–200 jelzésű, hatpólusú Siemens-Schuckert generátorral. A két, egymástól független, elektromos meghajtómotor a teknő hátsó részében, a meghajtókerekek fölött kapott helyet. Maximális (3100 ford/min) fordulatszámuk közvetlen kapcsolat esetén 20 km/h sebességet jelentett. A motorok méreteire jellemző, hogy tömegük egyenként csaknem két tonna volt. A villanymotorok erőáttétele a vezetőülésből mechanikusan kapcsolható volt terep- vagy normál fokozatba.
Rendkívül nagy hangsúlyt fektettek a páncélvédelemre. A 35°-ban döntött, 200 mm-es homlokpáncél vízszintesen mért vastagsága 350 mm volt. Ezt akkor semmilyen páncéltörő fegyver nem tudta átütni. Az alsó homlokpáncél azonos vastagságú volt, 60°-ban döntve. A torony - melynek oldalfalai 200, homlokpáncélja 240 mm volt - nagy átmérője miatt az oldalfalak döntése már nem volt lehetséges.[4]
Fegyverzet
szerkesztésFő fegyverzetét egy 12,8 cm-es löveg, valamint a vele párhuzamosított, külön erre a feladatra kifejlesztett 7,5 cm-es, Krupp gyártmányú ágyú képezte. A torony forgatását elektromos motor végezte. A finom irányzás kézzel történt, majd a lövés után egy automata sűrített levegővel a zár felől kifújta a csövet.[7]
Egyéb adatok
szerkesztésAz előtéttengelyre szerelt tárcsafék kézzel mechanikusan, lábbal hidraulikusan működött. A rugózást kizárólag a kívül elhelyezett görgőskocsik oldották meg. Az 1100 mm széles tagokból álló lánctalp össztömege 13 tonna volt, cseréje ideális körülmények között 6 ember 8 órai munkáját igényelte. A tömege és teljesítménye ellenére képes volt helyben megfordulni.
A tömegét egyetlen híd sem lett volna képes elviselni, ezért a vízen való átkelés is a legfontosabb tényezők között szerepelt.[8] A tervek szerint a párban haladó két járműből az egyik a parton állva biztosította volna a másikat, miközben egy kábel segítségével árammal is ellátta volna azt. Ugyanakkor a Maus egyedül is képes volt víz alatti átkelésre. Menetből 2 m-es, háromnegyed órás előkészítés után pedig 6 m-es vízi akadályon tudott átgázolni. A tornyot vízbe ereszkedés előtt egy mechanikus szerkezettel 6 mm-t le kellett ereszteni, így a nyaktömítésre felfekvő perem meggátolta a víz befolyását, így viszont a torony nem volt mozgatható.
A harckocsi farán egy 1000 literes póttartályt helyeztek el, amely mechanikusan ledobható volt.
A projekt befejezése
szerkesztés1944 júniusának elején készült el teljesen az első, majd röviddel utána a második Maus. Mindkét harckocsit a Berlin melletti Kummersdorf tüzérségi lőterére szállították, az egyik elkészült, a másiknak pedig az alváza készült el, fa toronnyal. Az elkészültet felrobbantották, a fatornyost pedig megrongálták, azonban az alváza sértetlen maradt. A felrobbantottnak megmaradt a tornya, amit a szovjet csapatok összeszereltek, majd 1997-ben a Kubinkai Harckocsi Múzeumba szállították.
Galéria
szerkesztés-
A Maus hátulról
-
A Maus lánctalpa
-
Egy Maus makett
-
Egy próbalövés a Maus páncélján
-
A Maus egy ember mellett
-
A páncéllemez vastagsága
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Panzer VIII Maus (amerikai angol nyelven). Tanks Encyclopedia. [2015. december 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ Lone Sentry: The German Mouse Heavy Tank "Maus" (Intelligence Bulletin, March 1946, WWII). www.lonesentry.com. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ A tankgyilkos 88-as -. users.atw.hu. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ a b Archivált másolat. [2013. június 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ II. világháború - Tények, Képek, Adatok - PzKpfw VIII 'Maus' szupernehéz harckocsi. www.masodikvh.hu. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ SdKfz 205 Panzerkampfwagen VIII (PzKpfW VIII) / Maus - Development and Operational History, Performance Specifications and Picture Gallery. www.militaryfactory.com. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ Archivált másolat. [2018. március 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
- ↑ Archivált másolat. [2021. április 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. december 8.)
Források
szerkesztés- Maus(angol nyelven)
- Military Factory(angol nyelven)
- A szupernehéz harckocsi
- Panzers Archiválva 2021. április 29-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Maus(angol nyelven)
- Panzer Maus (angol nyelven)
- Kibra
- George Forty.szerk.: Reviczky Béla: Tankok világenciklopédiája. Budapest: Athenaeum 2000 Kiadó (2006). ISBN 963-203-131-8