A bűnök elsöprésének összegyűjtött jegyzetei
A Hszi-jüan csi-lu ( ), vagy magyarul: A bűnök elsöprésének összegyűjtött jegyzetei a világ ma ismert legrégebbi igazságügyi orvosszakértői kézikönyve 1247-ből, amelynek szerzője Szung Ce ( ). Magyarul – Tokaji Zsolt fordításában – Egy kínai halottkém feljegyzései címen jelent meg 2013-ban.
Egy kínai halottkém feljegyzései (A bűnök elsöprésének összegyűjtött jegyzetei) | |
![]() | |
Szerző | Szung Ce ( ) |
Eredeti cím | Hszi-jüan csi-lu ( ) |
Ország | Szung ( )-kori Kína |
Nyelv | klasszikus kínai nyelv |
Kapcsolódó film | Ta Szung ti hszing kuan ( ) (《大宋提刑官》) |
Kiadás | |
Kiadás dátuma | 1247 |
Magyar kiadó | Quattrocento Kiadó |
Magyar kiadás dátuma | 2013 |
Fordító | Tokaji Zsolt |
Oldalak száma | 230 |
ISBN | 9789633666180 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Egy kínai halottkém feljegyzései témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Átírási segédlet | |
Hszi-jüan csi-lu | |
Kínai átírás | |
Hagyományos kínai | 洗冤集錄 |
Egyszerűsített kínai | 洗冤集录 |
Mandarin pinjin | Xǐyuān jílù |
Wade–Giles | Hsi Yüan Chi Lu |
Leírása
szerkesztésSzung Ce ( ) 1247-ben elkészült és kinyomtatott művéről a szakirodalom általánosan azt tartja, hogy a világ első, egyben legrégebbi igazságügyi orvosszakértői kézikönyve. A kínai írott források tanúsága szerint, azonban nem ez az első ilyen tematikájú mű. A mai ismeretek szerint a 6. században élt orvos, Hszü Cse-caj ( ) (徐之才; 492-572) volt az első, aki holttestek hivatalos vizsgálatával kapcsolatban összeállított egy művet, amely azonban elveszett, ma már részleteiben sem ismert. Így tehát Szung Ce ( ) műve a világ első, máig fennmarad igazságügyi orvosszakértői kézikönyve. A kínai mű majd négy évszázaddal előzte meg az európai reneszánsz első ilyen témában született könyveit, nevezetesen az itáliai Fortunato Fedele (1602) és Paolo Zacchia (1635) műveit.
A mű nem csupán a halottkémi teendőket ismerteti, hanem emellett részletes leírását adja a 13. századi, az emberöléssel kapcsolatos eljárások közigazgatási rendelkezéseinek, jogi hátterének és a vonatkozó törvényeknek. Ez az összetettség abból a hagyományos kínai gyakorlatból fakad, hogy a régi Kínában nem váltak élesen szét, a helyszínelői, a halottkémi, a nyomozati, sőt az ügyészségi és a bírósági feladatkörök sem. Az emberölés kivizsgálásért felelős hivatalnok, akik az esetek zömében az adott járások (hszien ( ) 縣) járásfőnökei voltak egy személyben látták el a halottkém, a nyomozó és bíró szerepét is.
Kiadásai
szerkesztésSzung Ce ( ) a könyvéhez írt előszavának végén azt írja, hogy a könyv 1247 utolsó hónapjában került kiadásra, vésett fadúcokról nyomva. Arról azonban nincs információ, hogy ezekről a fadúcokról hány példány készülhetett. Sajnos ennek a Szung ( )-kori kiadásnak mára egyetlen példánya sem ismert. Szung Ce ( ) páratlan értékű művének legrégebbi változata egy Jüan ( )-kori (1279-1368) reprint kiadás, amely megtalálható a Csing ( )-dinasztia idején (1644-1911) összeállított Taj-nien ko cung-su ( ) (岱南閣叢書》) című, 20 teljes könyvet tartalmazó gyűjteményben, amely számos új kori és modern kiadása hozzáférhető.
Hatása
szerkesztésSzung Ce ( ) művének megjelenése után nem sokkal már is felbukkantak az igazságügyi orvosszakértői témában íródott hasonló művek, melyeket vitathatatlanul Szung Ce ( ) könyve inspirált. Ezek közül érdemes megemlíteni Csao Ji-csaj ( ) (趙逸齋) Ping-jüan lu ( ) (《平寃錄》), vagyis „Feljegyzések a bűnök eligazításáról”, valamint Vang Jü ( ) (王與; 1261-1346) kétfejezetes művét, a Vu-jüan lu ( )t (《無寃錄》), a „Feljegyzések a bűnök megszüntetéséről” címűt, amelynek az előszavát 1308-ban írta.
Ez utóbbi mű a kínai műveltségből táplálkozó, sőt kezdetben a kínai írást használó Korában, majd Japánban különös módon sokkal ismertebb és elterjedtebb volt, mint Szung Ce ( ) műve. E három, az igazságügyi orvosszakértői témában született művet gyakorta összevonták, és a Csien-jen szan lu ( ) (《檢驗三錄》), vagyis a „Három feljegyzés a halottkémi vizsgálatról” címen jelentették meg vagy hivatkoztak rájuk. A három mű közül vitathatatlanul A bűnök elsöprésének összegyűjtött feljegyzéseinek volt a legnagyobb szerepe a középkori kínai, tudományos igényű és szakszerű törvényszéki patológia kialakulásában.
Szung Ce ( ) művének egyik Csing ( )-kori kiadása meglepően korán ismertté vált Európában is. Egy kivonatolt francia fordítása már 1780-ban megjelent. Egy hosszabb változatot Ernest Martin készített el, amely 1884-ben az Exposé des principaux passages contenues dans le Si-Yuen Lu címen jelent meg Párizsban. Ezt követően 1910-ből, Charles Henry Litolff francia fordításában is ismert egy francia nyelvű változata, amely Hanoiban került kiadásra, de ez sem a teljes fordítása Szung Ce ( ) könyvének. A mű legelső teljes fordítása holland nyelven készült el 1863-ban Genergtelijke Geneeskunde, uit Chinese vertaald címen és C. F. M. de Grijs sinológus nevéhez köthető. Heinrich Breitenstein ezt a holland fordítást ültette át német nyelvre 1908-ban. Az első angol nyelvű fordítást Herbert Giles készítette el, jelentette meg 1874-ben a China Review három kötetében. A Giles-féle fordítást újból kiadták 1924-ben a Proceeding of the Royal Society of Medicine 17. számában. Giles azonban egy, a Csing ( )-korban erősen átdolgozott kiadás alapján készítette el a fordítását, amely számos helyen eltéréseket mutat a legrégebbi ismert szövegváltozattól. A máig legteljesebb, filológiailag legpontosabb angol nyelvű fordítást Brian E. McKinght készítette el 1981-ben.
Filmen
szerkesztésA könyv alapján 2005-ben egy 52 részes kínai filmsorozat is készült Ta Szung ti hszing kuan ( ) (《大宋提刑官》) címen.
Nyugati nyelvű fordításai
szerkesztés- Notice du livre chinois Si-yuen. In: Mémoires concernant l'histoire, les sciences, les arts, les moeurs, les usages, &c. des Chinois par les missionnaires de Pe-Kin. Tome IV, 421-440, Paris, 1791. (Digitalisat (Google Books))
- W.A. Harland, M.D., Records of Washing away of Injuries. Hong Kong 1855.
- Geregtelyke geneeskunde, uit het chineesch vertaald door C. F. M. de Grijs. Verhandelingen van het Bataviaasch Genootschap van Kunsten en Wetenschappen ; d. 30, 3. stuk,1863. 118pp.
- Gerichtliche Medizin der Chinesen von Wang-in-Hoai - Nach der holländischen Übersetzung des Herrn C.F.M. de Grys herausgegeben von Dr. H. Breitenstein. Leipzig: Th. Grieben (L. Fernau), 1908. 174pp. (Digitalisat)
- Ernest Martin, Exposé des principaux passages contenus dans le Hsi Yuan Lu. Revue d’Extrême-Orient. 1882, 3: 333-380; dito 4: 596-625.
- Charles Henry Litolff, Médecine légale sino-vietnamienne - le livre de la réparation des torts. In: Revue Indochinoise, (1909) 6: 531-565 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 7: 676-703 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 8: 767-787 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 9: 881-905 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 10: 1017-32 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 11: 1107-1113 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben; 12: 1217-1224 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben. (1910) 1: 418-27 Archiválva 2015. szeptember 24-i dátummal a Wayback Machine-ben.
- H.A. Giles, The Hsi Yüan Lu, or Instructions to Coroners. Proceedings of the Royal Society of Medicine. 17:59-107, 1924.
Magyarul
szerkesztés- Song Ci: Egy kínai halottkém feljegyzései. A világ első igazságügyi orvostani kézikönyve 1247-ből. A bűnök elsöprésének összegyűjtött jegyzetei; ford., előszó, jegyz. Tokaji Zsolt; Quattrocento, Bp., 2013 (Kínai kuriózumok)
Hivatkozások
szerkesztésMegjegyzések
szerkesztésForrások
szerkesztésIrodalom
szerkesztés- ↑ McKnight 1981.: Brian E. McKnight, The Washing Away of Wrongs: Forensic Medicine in Thirteenth-Century China. Science, medicine, and technology in East Asia, v. 1. Ann Arbor: Center for Chinese Studies, University of Michigan. ISBN 0892648007
- ↑ O'Neilly 1976.: Viole O'Neilly et al. A Chinese Coroner's Manual and the Evolution of Anatomy. In: Journal of the History of Medicine and Allied Sciences. 1976, 31(1): 3-17.
- ↑ Tokaji 2013: Song Ci: Egy kínai halottkém feljegyzései. Quattrocento Kiadó, Budapest 2013. ISBN 978-963-366-618-0