Gerbeaud Emil
Gerbeaud Emil (eredeti neve Émile Gerbeaud); (Carouge, 1854. február 22. – Budapest, 1919. november 8.)[4] svájci származású budapesti cukrász, chocolatier, azaz csokoládé-készítő mester, csokoládégyáros. Mint csokoládékészítő mester, ő honosította meg Magyarországon a macskanyelvet és a konyakos meggyet.
Gerbeaud Emil | |
![]() | |
Gerbeaud Emil | |
Született | 1854. február 22.[1][2] Carouge (GE) |
Elhunyt | 1919. november 8. (65 évesen)[3] Budapest |
Állampolgársága | svájci |
Foglalkozása | csokoládé-készítő |
Kitüntetései | Francia Becsületrend |
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gerbeaud Emil témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Életpályája
szerkesztésA Genffel mára egybeépült Carouge[5] városkában született, Simon Jean François Gerbeaud francia katolikus cukrász és Maria Gros gyermekeként. (Egyes források leegyszerűsítve Genfet jelölik szülőhelyként.) Felesége, Esther Ramseyer, egy Saint-Imier-i csokoládégyáros leánya volt. Kezdetben Németországban, Franciaországban és Angliában dolgozott több nagy cukrászüzletben. 1879-ben Franciaországban, St. Étienne-ben nyitott üzletet. 1884-ben költözött Magyarországra és Kugler Henrik cukrászüzletéhez társult a budapesti Gizella téren (ma Vörösmarty tér). A Városligetben épült Király Pavilon az esemény után Royal Gerbeaud Pavilon néven évtizedekig a budapesti korzó közönségének elegáns találkozóhelye volt.[6] 1886-ban az vállalkozását kisebb csokoládégyárral bővítette. Az első macskanyelv néven forgalomba került csokoládét ő készítette és árusította a cukrászdájában. 150 alkalmazottal dolgozott, sokan csak azért vállaltak munkát a Gerbaudban, hogy a mesternél képezzék tovább magukat. Hírneve az 1896. évi millenniumi kiállításon az egész világot bejárta, ahol bemutatta korszerű csokoládégyártási eljárását is. Zsűritag volt az 1900-as párizsi világkiállításon, ekkor megkapta a francia Becsületrendet.
Az Országos Iparegyesület cukorkagyártási szakosztálya 1903-ban választotta elnökévé. 1904-ben a csokoládégyárat a Duna utcába telepítette át. 1907-ben a nemzetközi sütő- és cukrászipari kiállítás elnöke lett. 1909-ben megvásárolta és korszerűsítette a fiumei csokoládégyárat. A fiumei gyár lehetővé tette a kakaó vámmentes beszerzését és azonnali feldolgozását. 1919-ben pesti és fiumei üzemét a Dohány utcai gyártelepen egyesítette. A Gerbaud név, amivel összekapcsolódott az ott készült konyakos meggy és a macskanyelv híre, fogalommá vált nemcsak Budapesten és az országban, de Európa szerte is.[7]
„ | …amikor még azzal fenyegették a gyereket: »iparosnak adlak, ha nem tanulsz!«, Gerbeaud nyitotta ki a szememet az emberi értékeket illetőleg. Szakácsföveggel a fején, fehér köténnyel fogadott bennünket, ő szolgált ki, és büszkén emlegette, hogy minden ételt ő készített. Büszke volt fehér mezére, akárcsak a tábornok az egyenruhájára, nagyszabású fejedelme az iparnak, nyugat-európai értelemben munkása az országnak villogó szemű francia világfi, az életöröm igenlő művésze aki őserővel tudta élvezni a szépet: falatban, kortyban, virágban és női bájban egyaránt. | ” |
– Gergely István (1924)[8] |
A Tanácsköztársaság után bekövetkezett halála után a cukrászdát felesége vezette haláláig, 1940-ig.
Emlékezete
szerkesztés- A második világháborút követően a Vörösmarty téri cukrászdát 1948-ban államosították és csak 1984-ben vette vissza a Gerbeaud nevet. Ekkor került fel újra régi helyére a »Gerbeaud« felirat a Gerbeaud-ház homlokzatára. A Vörösmarty is ápolta a hagyományokat és a cukrászmesterek generációról generációra adták át a szakmai tudást, így a népszerű „Zserbó” cukrászda megtartotta a világhírnevét.[14] és az alapítás éve óta senki nem vonta kétségbe szakmai elsőségét.[15]
- A cukrászda a Gerbeaud-házzal együtt – a privatizációt követően – 1995 óta magántulajdonban van.[16] A Hungar Hotels kezelésében lévő cukrászdát, a teljes ingatlant és a védjegyet is Erwin Müller német üzletember vásárolta meg, aki 1997-ben egy éven át tartó rekonstrukció során a legújabb technikai igényeknek megfelelően modernizálta és az egész épületet felújíttatta.[17][18][19] Folytatódhat a tradíció és az új cukrászati alkotások mellett a hagyományos Dobos-torta, Esterházy-torta és a Gerbeaud-szelet készítése és árusítása.[20]
- Napjainkban a Gerbeaud Cukrászda és Irodaház a Gerbaud cukrászdának és kávéháznak és a Gerbeaud-ház 3 emeletén exkluzív irodaterületnek ad helyet, amely az Immo-Müller Kft. tulajdonában van.[21]
- Sírja a Fiumei Úti Sírkertben áll. (26-1-4) A Krisztus-szobor Horvay János alkotása.
Irodalom
szerkesztés- Neményi Endre: Harminc év a magyar csokoládé- és cukoripar történetéből, Magyar Csokoládé- és Cukorgyárak Szövetsége, Budapest, 1934
- Ipari öntudatunk ébresztői és munkálói, Országos Iparegyesület, Budapest, 1943
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC04834/05131.htm, Gerbeaud Emil, 2017. október 9.
- ↑ Find a Grave (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ halotti anyakönyvi bizonyítvány
- ↑ Halálesete bejegyezve a Bp. V. ker. állami halotti akv. 594/1919. folyószáma alatt.
- ↑ Carouge, mapper.acme.com
- ↑ Múzsák randevúja a patinás cukrászdában, nemzetisegek.hu
- ↑ Gerbeaud- A leghíresebb európai cukrász halála, huszadikszazad.hu
- ↑ Száznegyvenöt év a Zserbó-bo-bo-bóban, nol.hu
- ↑ Evett-e zserbót Gerbeaud? Archiválva 2016. augusztus 22-i dátummal a Wayback Machine-ben, valasz.hu
- ↑ Sütimesék: A zserbó, mindmegette.hu
- ↑ Gerbeaud szelet, azaz zserbó- az igazi, culinartz.com
- ↑ Bonbon fadobozban Archiválva 2016. augusztus 26-i dátummal a Wayback Machine-ben, mno.hu
- ↑ Fiumei úti sírkert - Budapesti Temetkezési Intézet Zrt. Archiválva 2015. december 5-i dátummal a Wayback Machine-ben, btirt.hu
- ↑ Hungarian Desserts - Chocolate Poppyseed Cake a la Kugler, hubpages.com
- ↑ Gerbeaud cukrászda nyílik Tókióban
- ↑ Városépítők: Pintér Katalin, pestimusor.hu
- ↑ Magyar márkák története Gerbeaud, hvg.hu
- ↑ A Gerbeaud prémium csokoládéval jelenne meg a piacon, hvg.hu
- ↑ Gerbeaud történet Archiválva 2016. július 24-i dátummal a Wayback Machine-ben, gerbeaud.org
- ↑ „A Gerbeaud mindig ünnep volt” - Gerbeaud Kolonics Zoltán főcukrász a Gerbeaud megújulásáról Archiválva 2016. augusztus 18-i dátummal a Wayback Machine-ben, vaciutcanegyed.hu
- ↑ Immo-Müller Kft. honlapja Archiválva 2012. március 6-i dátummal a Wayback Machine-ben, immomueller.hu
Források
szerkesztés- Magyar életrajzi lexikon I–IV. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967–1994.
- Svájci internetes lexikon; a szócikk szerzője Yves Hueber.
- Patisserie et Cafe Gerbeaud, une institution à Budapest , voyages.ideoz.fr
- Cafe Gerbeaud is 157 years old, koreatimes.co.kr
- The grand literary cafés of Europe , worldcat.org
- Lukács Írisz: A Gerbeaud legendája, relaxterasz.hu
További információk
szerkesztés- Gerbeaud család magyarországi története Archiválva 2021. január 20-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Gerbeaud-legenda.
- A sóhivataltól az irodaházig. A Gerbeaud-palota története a kezdetektől napjainkig; szerk. Viola György, Kárpáti Zsuzsanna; Állami Vagyonügynökség, Budapest, 1992
- Niszkács Miklós: A Gerbeaud. 150; fotó Csigó László; Gerbeaud Gasztronómia Kft., Budapest, 2008
- Hulej Emese: Unoka a Gerbeaud-házból. Edith története; Jaffa, Budapest, 2023