F. Orosz Sára
F. Orosz Sára (Szentes, 1964. február 9. –) magyar keramikusművész és művészetelméleti kutató. Isaszegen él és dolgozik.
F. Orosz Sára | |
![]() | |
Született | 1964. február 9. (60 éves) Szentes |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Magyar Iparművészeti Főiskola (–1990) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz F. Orosz Sára témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Életpályája
szerkesztésElső generációs pedagógusok gyermekeként született. Művészeti tanulmányait a szegedi Tömörkény István Gimnázium és Művészeti Szakközépiskola falai közt kezdte, majd a Magyar Iparművészeti Egyetemen Porcelán-kerámia szakán diplomázott. (1990) Tanárai Csekovszky Árpád, Orbán Katalin, Minya Mária voltak. A Moholy-Nagy Művészeti Egyetemen védte meg tudományos fokozatait. Itteni mesterei Orbán Katalin, Probstner János.[1] (Iparművészet elmélet DLA 2010, Művészettudomány PhD 2019) Az MMA Művészetelméleti Tagozatának köztestületi tagja. A Magyar Televízió IttARTunk című kulturális és művészeti magazinjának műsorvezetője és szerkesztője volt. (1997) A Gödöllői Iparművészeti Műhely alapítótagja, az általa kidolgozott Rajz-plasztika-kerámia kurzus tanára. A művészeti oktatás több szintjén tanít.
Művészet gyakorlati tevékenysége sokrétű, egyedi művészeti megrendelések tervezője és megvalósítója magán- és köztereken egyaránt. 1992 óta a Magyar Keramikusok Társasága tagja. Nemzetközi szimpozionok, mesterkurzusok és kiállítások résztvevője. Kedvelt kerámiaművészeti technikái: litofánia, porcelán, neriage, china painting, dombormű, plasztika, épületkerámia. Elemzőként a Szent István Egyetem GTK Társadalomtudományi Intézetében a Kommunikáció és Médiatudomány Tanszéken alapította meg Kommunikációelméleti és esztétikai kutatócsoportját, majd a Magyar Művészeti Akadémia Művészetelméleti és Módszertani Kutatóintézetében dolgozott.
Publikációi nyomon követhetőek a Magyar Tudományos Művek Tárában, alkotások, könyvrészletek, cikkek, idézések, szerkesztések és műkritikák formájában.[2]
Férje Futó Tamás grafikusművész, a Magyar Grafikusok Egyesületének elnöke, gyermekeik: Ádám és Benedek.[3]
Díjai, elismerései
szerkesztés- 1991 Prix Firmenich, nemzetközi parfümtégely-pályázat, Concours International de Céramique Carouge (Svájc)
- 1991, 1993 a Kecskeméti Nemzetközi Kerámia Stúdió ösztöndíjai
- 2000-től az NKA Iparművészeti Kollégiumának alkotói támogatásai
- 2013 Isaszeg Művészetéért-díj
- 2014-től az MMA MH program művészeti projekt támogatásai
Köztéri munkái
szerkesztés- 1991 Kecskemét - Pancsoló medence egyedi mozaikja. SOS Gyermekfalu
- 1995 Aklihegy (Kárpátalja) - Római katolikus kegytárgyak. Ökumenikus templom
- 1998 Budapest - „A Kárpát-medence legősibb sírköve”- installáció. MTA Régészeti Intézet
- 1999 Isaszeg - „Isaszeg, ahogyan Jókai látta” – dombormű. Klapka Általános Iskola és Alapfokú Művészeti Iskola
- 2000 Isaszeg - „Isaszegi turul” – plasztika. Millenniumi Emlékpark
- 2002 Gödöllő - „Ősi írásjelek”- domborművek és épületkerámia elemek. Városi Könyvtár és Információs Központ (építész: Kálmán Ernő, Major György)
- 2003 Debrecen - „A hét szabad művészet” – 18 dombormű. Debreceni Egyetem, Kassai úti Campus (építész: Kálmán Ernő, Major György)[4][5]
- 2006 Budajenő - Keresztelőkút, Húsvéti gyertyaállvány, „Kézjegy-téglák”. Verbita kápolna (építész: Major György)
- 2010 Isaszeg - Keresztút stációinak domborművei. Kálváriadomb[6]
- 2011 Gödöllő - Református Líceum címer-dombormű
- 2015 Mátraverebély-Szentkút
- 2016 Mátraverebély-Szentkút - Egyedi virágedények a felújított, barokk, vörösmárvány oltárhoz. Nemzeti Kegyhely
- 2017 Délegyháza - Oltárdombormű. Magyarok Nagyasszonya-templom (építész: Major György)
- 2022 Isaszeg - Ruszt József Kossuth-díjas rendező domborműve, Damjanich Általános Iskola
Művei közgyűjteményekben
szerkesztés- Fény vagy árnyék Iparművészeti Múzeum
- Archaikus edény Nagytétényi Kastélymúzeum
- Egyedi ékszerek FuLe International Art Museum, Kína
- Parfümtégely Nemzetközi Kerámia Stúdió, Kecskemét
- Sodrásban I-II. NKS, Kecskemét
- Hommage a Cs. Á. I-III. Egon Schiele Art Center Cesky Krumlov
- Anyaság Kortárs Keresztény Művészeti Gyűjtemény, Katona József Múzeum, Kecskemét
Képgaléria
szerkesztés- F. Orosz Sára műveiből
-
Levél és aranyos magvak
-
Levél és aranyos magvak (közeli)
-
A halott rigó című műtárgy (litofánia)
-
A stúdió hátsó udvara (China painting), 2015
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ F. Orosz Sára művészportréja. gimhaz.hu. Gödöllői Iparművészeti Műhely (Hozzáférés: 2022. július 10.)
- ↑ F. Orosz Sára publikációi (Művészetelmélet, kerámiaművészet) Magyar Tudományos Művek Tára weblap
- ↑ F. Orosz Sára portréfilm. Inform.video.com – Hungary, 2013. Youtube. Megtekintve:2022-07-10
- ↑ Emblematikus domborművek, „Hét szabad művészet” a Debreceni Egyetem új épületének főhomlokzatán. Képek a Köztérkép honlapon
- ↑ Emblematikus domborművek, „Hét szabad művészet” a Debreceni Egyetem új épületének kelet felé néző homlokzatán. Képek a Köztérkép honlapon
- ↑ Az „Isaszegi Kálvária” képei. Futó Tamással, férjével közös alkotása a Köztérkép honlapon
Források
szerkesztés- Wehner Tibor: Orosz Sára keramikus. Artportal. Művészeti lexikon rovat (Hozzáférés: 2022. július 10.) arch
- Wehner Tibor: Távol az aktuális trendektől.: F. Orosz Sára keramikusművész retrospektív kiállítása az Erdős Renée Házban. Magyar Iparművészet, XXIII. évf. 2. sz. (2016) 7–10. o. arch ISSN 1217-839X Hozzáférés: 2022. július 10. (Arcanum Adt)
- F. Orosz Sára műveinek listája a Magyar Tudományos Művek Tárában (mtmt.hu)
- F. Orosz Sára művészportréja. gimhaz.hu. Gödöllői Iparművészeti Műhely (Hozzáférés: 2022. július 10.)
- Bohácsné Vitimek Ágnes: Művészportré.: Beszélgetés F. Orosz Sára keramikusművésszel. Ese Híradó, VIII. évf. 3. sz. (2003. augusztus 1.) 6–7. o. Hozzáférés: 2022. július 11.
További információk
szerkesztés- Feledy Balázs: A művészet hite. ökumenikus templom Kárpátalján. Demokrata, 1996. február 29. Arcanum.Adt
- Gödöllői Iparművészeti Műhely (katalógus, Gödöllő, 1998).
- F. Orosz Sára bemutatkozó oldala. In: Magyar Kerámikusok Társasága (Vác, 1995) Arcanum.Adt
- Kormos Olga: Fekete porcelán. Megszentségtelenített fehér anyag. (Műve a svájci Carauge-ban rendezett biennálén). Mai Nap, 1992. január 3. 2. szám, 10. oldal. Arcanum Adt